hlína
clay
Ton
Lat. terra = země, hlína, ital. cotta = pálená) Hlína, která vypálením dostane bílou, žlutou, hnědou nebo červenou barvu; pro odolnost vůči klimatickým vlivům se používala často jako stavební keramika (chrámové štíty, antefixy) nebo v plastice (starořecké figurky z Tanagry, v renesanci ji používali především Donatello, Robbia). [Koch 2008]
Ein glasiertes oder unglasiertes Produkt aus Ton, das vermischt mit Zusatzmitteln (Schamotte – kalzinierter Ton, Ziegelmehl oder Attapulgit) und natürlichen Bindemitteln bei hohen Temperaturen (über 600 °C) gebrannt wird. [EwaGlos]
A glazed or unglazed product made with clay and mixed with fillers (grog – calcinated clay, chamotte, brick dust or pot clay) and natural binders which are then baked at a high temperature (above 600 °C). [EwaGlos]
Terrakotta
terra cotta
terracotta (product of clay)
terakota
Terracotta (Tonprodukt)
Quellennachweis EwaGlos
Terracotta
Quellennachweis Koch 2008
Bamberger Vokabular für Historische Architektur